Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
-
- Posts: 8
- Joined: 2016-07-01 12:38:53
- spamtest: JA
- Location: Lund
Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Hej,
jag är nybörjare och har skaffat två begade skywatcherteleskop. Först fick jag tag i ett ED80 som verkar funka fint. Det andra är ett 250P-DS newtonteleskop och med detta har jag problem att få ens hygglig skärpa vid högre förstoringar. Den allra vanligaste orsaken till detta verkar vara att kollimeringen är dålig. Jag fick med en laserkollimator som ser ut att vara en "TS-OPTICS 1,25" med justerbar ljusstyrka". Inte särskilt imponerande mojäng med gnissligt strömbrytarvred och ganska stor stråldivergens. Efter att ha följt instruktion jag hittade på nätet men inte lyckats så insåg jag att laserstrålen pekade i en annan axel än kollimatortuben. Jag skruvade till den parallell och skruvade på teleskopet enligt SW's bruksanvisning så att det blev "rätt" enligt laserkollimatorn.
Jupiter med ett 31mm Baader hyperion 72° okular såg fint ut med skarpa månar och 2-3 ränder synliga. Men när jag satte i ett 13mm BH okular så fick jag kass skärpa, kunde inte ens urskilja randighet. Först fick jag en dubbelbild när jag hade fokuserat till minst dåligt fokus. Då plockade jag isär hela tuben och klädde det mesta med "Black flocked self-adhesive paper" (https://www.thorlabs.com/thorproduct.cf ... umber=BFP1" onclick="window.open(this.href);return false;), målade sekundärspegelkant och skruvskallar med Humbrol mattsvart och satte ihop allt och gjorde om kollimeringen från början med positionering av sekundärspegel + inriktning av fokuseraren och slutligen primärspegeln. Dubbelbilden är borta men fokus med 13mm okularet lika kass som tidigare. Förutom med 13mm Baader hyperion okularet provade jag ett Skywatcher Nirvana UWA 4mm och det blir om möjligt ännu sämre.
Orsaken är inte förstoringen i sig; jag har givetvis provat alla okularen vid samma tidpunkt med ED80 teleskopet och då ser man mycket bättre (vad nu årstidens murriga Skåneatmosfär tillåter). 31mm okularet är ett 2", de andra 1.25" så då använder jag en adapter, men så gör jag även på ED80 tuben. Båda teleskopen behövde justera fokuseringen för att den var för slapp i greppet, men det tror jag att jag gjort rätt (https://teleskop-austria.at/information ... tieren.pdf" onclick="window.open(this.href);return false;).
Skaffade då ett "riktigt" kollimeringskit med cheshire, hårkorstub och "peephole-spegel" samt försökte förbättra kollimering ytterligare mha instruktioner som följde med kitet samt lite guider på nätet, t.ex. http://www.skyandtelescope.com/astronom ... telescope/" onclick="window.open(this.href);return false; eller en bra svensk jag hittade http://web.telia.com/~u41105032/kolli/kolli.html" onclick="window.open(this.href);return false; samt ett par andra instruktioner jag hittat. Jag får - trots att nämnda hjälpmedel indikerar bra kollimering - ändå inte till skärpan vid högre förstoring.
När jag sätter i 4mm okularet och vrider ur fokus så ser jag nåt som mer påminner om hornhinnans mönster än en sån fin airydisc, vilket jag antar skulle indikera att jag ändå inte får till kollimeringen tillräckligt perfekt? Eller kan det vara att primärspegeln inte sitter bra? Spegelcellen i mitt 250PDS ser rätt primitiv ut jfr vad folk som bygger eget hittar på. Men varför ser man då ok med låg förstoring (31mm okularet)? Förslag/idéer/uppslag på åtgärder mottages mycket tacksamt.
Johan
jag är nybörjare och har skaffat två begade skywatcherteleskop. Först fick jag tag i ett ED80 som verkar funka fint. Det andra är ett 250P-DS newtonteleskop och med detta har jag problem att få ens hygglig skärpa vid högre förstoringar. Den allra vanligaste orsaken till detta verkar vara att kollimeringen är dålig. Jag fick med en laserkollimator som ser ut att vara en "TS-OPTICS 1,25" med justerbar ljusstyrka". Inte särskilt imponerande mojäng med gnissligt strömbrytarvred och ganska stor stråldivergens. Efter att ha följt instruktion jag hittade på nätet men inte lyckats så insåg jag att laserstrålen pekade i en annan axel än kollimatortuben. Jag skruvade till den parallell och skruvade på teleskopet enligt SW's bruksanvisning så att det blev "rätt" enligt laserkollimatorn.
Jupiter med ett 31mm Baader hyperion 72° okular såg fint ut med skarpa månar och 2-3 ränder synliga. Men när jag satte i ett 13mm BH okular så fick jag kass skärpa, kunde inte ens urskilja randighet. Först fick jag en dubbelbild när jag hade fokuserat till minst dåligt fokus. Då plockade jag isär hela tuben och klädde det mesta med "Black flocked self-adhesive paper" (https://www.thorlabs.com/thorproduct.cf ... umber=BFP1" onclick="window.open(this.href);return false;), målade sekundärspegelkant och skruvskallar med Humbrol mattsvart och satte ihop allt och gjorde om kollimeringen från början med positionering av sekundärspegel + inriktning av fokuseraren och slutligen primärspegeln. Dubbelbilden är borta men fokus med 13mm okularet lika kass som tidigare. Förutom med 13mm Baader hyperion okularet provade jag ett Skywatcher Nirvana UWA 4mm och det blir om möjligt ännu sämre.
Orsaken är inte förstoringen i sig; jag har givetvis provat alla okularen vid samma tidpunkt med ED80 teleskopet och då ser man mycket bättre (vad nu årstidens murriga Skåneatmosfär tillåter). 31mm okularet är ett 2", de andra 1.25" så då använder jag en adapter, men så gör jag även på ED80 tuben. Båda teleskopen behövde justera fokuseringen för att den var för slapp i greppet, men det tror jag att jag gjort rätt (https://teleskop-austria.at/information ... tieren.pdf" onclick="window.open(this.href);return false;).
Skaffade då ett "riktigt" kollimeringskit med cheshire, hårkorstub och "peephole-spegel" samt försökte förbättra kollimering ytterligare mha instruktioner som följde med kitet samt lite guider på nätet, t.ex. http://www.skyandtelescope.com/astronom ... telescope/" onclick="window.open(this.href);return false; eller en bra svensk jag hittade http://web.telia.com/~u41105032/kolli/kolli.html" onclick="window.open(this.href);return false; samt ett par andra instruktioner jag hittat. Jag får - trots att nämnda hjälpmedel indikerar bra kollimering - ändå inte till skärpan vid högre förstoring.
När jag sätter i 4mm okularet och vrider ur fokus så ser jag nåt som mer påminner om hornhinnans mönster än en sån fin airydisc, vilket jag antar skulle indikera att jag ändå inte får till kollimeringen tillräckligt perfekt? Eller kan det vara att primärspegeln inte sitter bra? Spegelcellen i mitt 250PDS ser rätt primitiv ut jfr vad folk som bygger eget hittar på. Men varför ser man då ok med låg förstoring (31mm okularet)? Förslag/idéer/uppslag på åtgärder mottages mycket tacksamt.
Johan
Mindre erfarenhet än prylar... ![glad :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
![glad :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Är precis på väg ut så jag hinner bara kasta in två saker. Först och främst, för att kunna se någon "airy disk" MÅSTE du fokusera precis. Annars ser du ingen, utan det blir mera likt en "hornhinna".
Problemet du har ligger säkerligen inte alls i att ditt Sky-Wtcher Explorer-250PDS skulle ha dålig optisk kvalitet. Det används av många även tämligen krävande användare.
Om du har fått kollimeringen bra (vilket måhända inte är fallet - det kan vara lite lurigt i början), så kan det handla om din ringa erfarenhet, som gör att något mer eller mindre uppenbart strular till det.
Nu måste jag tyvärr dra, men vill avsluta med att säga att jag anser det finns gott hopp om att du ska få ordning på detta.
Till sist, ett 4 mm okular ger 300 gångers förstoring med denna brännvidd. Då får man inte hårskärpa - bl.a. stör luftoron ofta en hel del. Men du ska förstås inte få sämre skärpa med ditt 250 mm spegelteleskop än med in 80 mm refraktor.
.
Problemet du har ligger säkerligen inte alls i att ditt Sky-Wtcher Explorer-250PDS skulle ha dålig optisk kvalitet. Det används av många även tämligen krävande användare.
Om du har fått kollimeringen bra (vilket måhända inte är fallet - det kan vara lite lurigt i början), så kan det handla om din ringa erfarenhet, som gör att något mer eller mindre uppenbart strular till det.
Nu måste jag tyvärr dra, men vill avsluta med att säga att jag anser det finns gott hopp om att du ska få ordning på detta.
Till sist, ett 4 mm okular ger 300 gångers förstoring med denna brännvidd. Då får man inte hårskärpa - bl.a. stör luftoron ofta en hel del. Men du ska förstås inte få sämre skärpa med ditt 250 mm spegelteleskop än med in 80 mm refraktor.
.
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Låter som ett handhavandefel, snarare än ett kollimeringsfel. Är du säker på att du når fokus med okularet? Jag har haft ett liknande fel med mitt 31 mm okular. Efter mycket skruvande fram och tillbaka visade sig att jag under en lång rad av kollimeringar flytta primärspegeln så mycket längs strålgången att fokuseraren inte längre hade tillräckligt utslag för att nåt fokus på just detta okular (minns inte längre vilket håll det var). Jag fick helt enkelt skruva tillbaka spegeln en cm eller nåt och sedan kollimera om i grunden. Men det löste problemet.
/Johan
/Johan
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Är tillbaka en stund igen.
Först, brännvidden på ditt Sky-Watcher Explorer-250PDS är 1.200 mm. Men vad gäller för din refraktor? Sky-Watcher har vad jag vet inget teleskop med benämningen ED80, men däremot ett 80ED. Vixen har dock ett ED80-teleskop. Ifall det är något av dessa du har, så är brännvidden 600 mm (oavsett vilket).
Du kan INTE jämföra prestanda för två teleskop med olika brännvidd genom att använda samma okularbrännvidd. Vill du t.ex. jämföra 13 mm-okularet på 600 mm-teleskopet måste du använda ett 26 mm-okular på 1.200 mm-teleskopet - annars jämför du två helt olika förstoringsgrader.
Du skriver inledningsvis att du behövde justera laser-kollimatorn. Här finns definitivt en felkälla. En sådan justering kräver stor precision och kunskap om hur det ska ske. Du behöver bl.a. ett V-blockpar.
Till sist som Johan säger ovan - går fokuseringen emot ena ändläget innan du når fokus?
.
Först, brännvidden på ditt Sky-Watcher Explorer-250PDS är 1.200 mm. Men vad gäller för din refraktor? Sky-Watcher har vad jag vet inget teleskop med benämningen ED80, men däremot ett 80ED. Vixen har dock ett ED80-teleskop. Ifall det är något av dessa du har, så är brännvidden 600 mm (oavsett vilket).
Du kan INTE jämföra prestanda för två teleskop med olika brännvidd genom att använda samma okularbrännvidd. Vill du t.ex. jämföra 13 mm-okularet på 600 mm-teleskopet måste du använda ett 26 mm-okular på 1.200 mm-teleskopet - annars jämför du två helt olika förstoringsgrader.
Du skriver inledningsvis att du behövde justera laser-kollimatorn. Här finns definitivt en felkälla. En sådan justering kräver stor precision och kunskap om hur det ska ske. Du behöver bl.a. ett V-blockpar.
Till sist som Johan säger ovan - går fokuseringen emot ena ändläget innan du når fokus?
.
-
- Posts: 8
- Joined: 2016-07-01 12:38:53
- spamtest: JA
- Location: Lund
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Hej,
Stort tack för er hjälp! Jag inser att man måste vara noggrann med fokusering (har skådat fågel och fotograferat i många år). Båda teleskopen har DS-fokuserare som ändå gör det enklare att fokusera noggrannt. Jag har dessutom gjort en enkel sladdstyrd focus med ett modellservo, rem och Arduino så att det skakar minimalt. Om man tillsvidare lämnar airydisken (ser man den oavsett atmosfärsförhållanden?) som bekymrar mig mindre än så länge, så är det ett faktum att det är sämre detaljupplösning med de kortare okularen. När jag är ute med min fågeltubkikare som har zoom (15-40x) så använder man sällan maxläget eftersom det inte tillför just något extra pga värmedaller mm (och ger sämre synfält) men det är ju inte så att man avsevärt försämrar detaljupplösning om man ”zoomar in”. Jag valde Jupiter som exempel eftersom man även vid halvdålig atmosfär ändå ser några av dess större band. Det gör man utmärkt med 31mm okularet, men inte alls med de båda kortare (13 resp 4mm).
Jag slarvade; refraktorn heter mycket riktigt Sky-watcher 80ED och inte ED80. Jag tror inte heller att 250P-DS modellen generellt är dålig utan vad jag menade var att jag inte skruvat till någon av de dussitals ställen man kan justera på rätt sätt. Eller att det fått nån åkomma med tiden (det är som sagt begat, minst 2 tidigare ägare).
Att kollimeringen skulle vara perfekt vill jag inte alls påstå, tvärtom är den fortfarande huvudmisstänkt... och jag har förstått att det inte är enkelt, men att det skulle vara såpass svårt att få till trodde jag inte. Det är möjligt att jag trots allt missuppfattar hur kollimeringshjälpmedlen ska användas. Jag får läsa igenom det ytterligare en gång. Skulle en otillräcklig kollimering i viss utsträckning "förlåtas" av 31mm okularet men vara förödande när jag använder de kortare (13mm resp. 4mm)?
Jag når fokus med alla tre okular men inte utan en extra 2” distans jag satt i + 2" -> 1.25" adapter i förekommande fall. De är inte parfokala(?) dvs. har inte fokus i samma läge, men de når definitivt fokus alla tre, med viss marginal åt båda håll. Kollade efter nu och primärspegeln ser ut att sitta ungefär i “mittenläge” på den justermån som finns.
Ja, brännvidderna är olika på teleskopen (600mm/1200mm) och därmed blir bilden olika förstoring, precis som mitt 600mm kameratele ger dubbla ”förstoringen” jämfört med mitt 300mm. Men fortfarande kan jag inte tycka att det är rimligt att detaljerna i bilden – Jupiters band i detta fall – helt försvinner när jag byter till ett mindre/kortare okular? Det blir bara en ljus blobb av den stackars planeten, och dess månar är grumligt utdragna. Kan det vara min distans eller fokuserare som inte sitter exakt rakt, och har ett sådant fel större effekt med ett kortare okular?
Kollimatorn har jag justerat med snabbt ihopsatt ”V-block” (kaptontejp, 6” spik & en svets.... se bild), laserkollimatorn var inte så lätt att få bra, mest pga grov & dålig gäng i justerskruvarna. Men när jag vrider runt den i min rigg nu så vandrar punkten mindre än 5mm diam på 6m håll. Är det tillräckligt bra? Innan jag justerade så vandrade den flera dm i cirkel.... Som sagt divergerar själva strålen såpass på 6m att det inte går att få bättre med det här exemplaret.
Uppskattar verkligen att få dessa förslag! Jag ska gå över kollimering igen och sedan se om det kan gå att ta några Jupiterbilder rakt i okularen (har aldrig provat) ikväll som möjligen illustrerar, annars ser de närmaste dagarna lovande ut här i söder. Återigen, tack!
Stort tack för er hjälp! Jag inser att man måste vara noggrann med fokusering (har skådat fågel och fotograferat i många år). Båda teleskopen har DS-fokuserare som ändå gör det enklare att fokusera noggrannt. Jag har dessutom gjort en enkel sladdstyrd focus med ett modellservo, rem och Arduino så att det skakar minimalt. Om man tillsvidare lämnar airydisken (ser man den oavsett atmosfärsförhållanden?) som bekymrar mig mindre än så länge, så är det ett faktum att det är sämre detaljupplösning med de kortare okularen. När jag är ute med min fågeltubkikare som har zoom (15-40x) så använder man sällan maxläget eftersom det inte tillför just något extra pga värmedaller mm (och ger sämre synfält) men det är ju inte så att man avsevärt försämrar detaljupplösning om man ”zoomar in”. Jag valde Jupiter som exempel eftersom man även vid halvdålig atmosfär ändå ser några av dess större band. Det gör man utmärkt med 31mm okularet, men inte alls med de båda kortare (13 resp 4mm).
Jag slarvade; refraktorn heter mycket riktigt Sky-watcher 80ED och inte ED80. Jag tror inte heller att 250P-DS modellen generellt är dålig utan vad jag menade var att jag inte skruvat till någon av de dussitals ställen man kan justera på rätt sätt. Eller att det fått nån åkomma med tiden (det är som sagt begat, minst 2 tidigare ägare).
Att kollimeringen skulle vara perfekt vill jag inte alls påstå, tvärtom är den fortfarande huvudmisstänkt... och jag har förstått att det inte är enkelt, men att det skulle vara såpass svårt att få till trodde jag inte. Det är möjligt att jag trots allt missuppfattar hur kollimeringshjälpmedlen ska användas. Jag får läsa igenom det ytterligare en gång. Skulle en otillräcklig kollimering i viss utsträckning "förlåtas" av 31mm okularet men vara förödande när jag använder de kortare (13mm resp. 4mm)?
Jag når fokus med alla tre okular men inte utan en extra 2” distans jag satt i + 2" -> 1.25" adapter i förekommande fall. De är inte parfokala(?) dvs. har inte fokus i samma läge, men de når definitivt fokus alla tre, med viss marginal åt båda håll. Kollade efter nu och primärspegeln ser ut att sitta ungefär i “mittenläge” på den justermån som finns.
Ja, brännvidderna är olika på teleskopen (600mm/1200mm) och därmed blir bilden olika förstoring, precis som mitt 600mm kameratele ger dubbla ”förstoringen” jämfört med mitt 300mm. Men fortfarande kan jag inte tycka att det är rimligt att detaljerna i bilden – Jupiters band i detta fall – helt försvinner när jag byter till ett mindre/kortare okular? Det blir bara en ljus blobb av den stackars planeten, och dess månar är grumligt utdragna. Kan det vara min distans eller fokuserare som inte sitter exakt rakt, och har ett sådant fel större effekt med ett kortare okular?
Kollimatorn har jag justerat med snabbt ihopsatt ”V-block” (kaptontejp, 6” spik & en svets.... se bild), laserkollimatorn var inte så lätt att få bra, mest pga grov & dålig gäng i justerskruvarna. Men när jag vrider runt den i min rigg nu så vandrar punkten mindre än 5mm diam på 6m håll. Är det tillräckligt bra? Innan jag justerade så vandrade den flera dm i cirkel.... Som sagt divergerar själva strålen såpass på 6m att det inte går att få bättre med det här exemplaret.
Uppskattar verkligen att få dessa förslag! Jag ska gå över kollimering igen och sedan se om det kan gå att ta några Jupiterbilder rakt i okularen (har aldrig provat) ikväll som möjligen illustrerar, annars ser de närmaste dagarna lovande ut här i söder. Återigen, tack!
- Attachments
-
- kolli_kolli_rigg.jpg (92.81 KiB) Viewed 10439 times
Mindre erfarenhet än prylar... ![glad :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
![glad :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Hej.
Jag har ett Skywatcher Newton teleskop liknande det du har. (10", 1200mm brännvidd) Jag har även en uppsättning med Baader Hyperion okular. Inte just 13mm men dock 3,5mm, 10mm, 17mm & 24mm. Det är inga problem att nå fokus med något av dem. Dock är oftast inte 3,5mm okularet användbart på grund av att det förstorar så mycket och då de atmosfäriska förhållandena är oftast inte tillräckligt bra. Så bli inte förvånad om det är klurigt med ditt 4mm okular.
Du skriver att du har ett Baader Hyperion 13mm men du skriver även att det är ett 1,25" okular. Alla Hyerion okular jag har är både 1,25" och 2" och jag föredrar att använda dem som 2" okular. Dem sitter mycket stadigare i fokuseraren tycker jag.
Du skriver även att du måste använda nån distans hylsa för att nå fokus? Det använder jag mig inte av. Det är inga problem att nå fokus. Att använda 2"->1,25" adapter skall inte vålla några problem. Problem som kan uppstå att nå fokus med en original fokuserare kan vara med nån kamera.
Sen skulle jag inte välja Jupiter som referens på om kollimeringen är bra eller inte. Det är bättre att ta en relativt högt stående stjärna i stället. Det är lite känsligare med en planet som kanske inte står så högt. Man kan ha otur och inte se särskilt mycket av Jupiter vi högre förstoringar. (nu tycker jag inte att 92X förstoring som ditt 13mm okular ger är så fasligt mycket, men du kan ju haft otur med både dålig seeing och kollimering)
Ta ut teleskopet och kolla mot en ganska starkt lysande stjärna. Jämför med bilder på nätet. Finns massor av bilder hur det skall se ut/kan se ut, vid turbulent luft och inte osv. Kolla innanför och utanför fokus. Utifrån det försök att avgöra kollimeringens status. Finns otaliga guider hur du gör en kollimering dessutom.
Martin
PS Du skrev "gjorde om kollimeringen från början med positionering av sekundärspegel + inriktning av fokuseraren och slutligen primärspegeln." Du gjorde väl positioneringen av fokuseraren först och sen sekundären och sist primären? DS
Jag har ett Skywatcher Newton teleskop liknande det du har. (10", 1200mm brännvidd) Jag har även en uppsättning med Baader Hyperion okular. Inte just 13mm men dock 3,5mm, 10mm, 17mm & 24mm. Det är inga problem att nå fokus med något av dem. Dock är oftast inte 3,5mm okularet användbart på grund av att det förstorar så mycket och då de atmosfäriska förhållandena är oftast inte tillräckligt bra. Så bli inte förvånad om det är klurigt med ditt 4mm okular.
Du skriver att du har ett Baader Hyperion 13mm men du skriver även att det är ett 1,25" okular. Alla Hyerion okular jag har är både 1,25" och 2" och jag föredrar att använda dem som 2" okular. Dem sitter mycket stadigare i fokuseraren tycker jag.
Du skriver även att du måste använda nån distans hylsa för att nå fokus? Det använder jag mig inte av. Det är inga problem att nå fokus. Att använda 2"->1,25" adapter skall inte vålla några problem. Problem som kan uppstå att nå fokus med en original fokuserare kan vara med nån kamera.
Sen skulle jag inte välja Jupiter som referens på om kollimeringen är bra eller inte. Det är bättre att ta en relativt högt stående stjärna i stället. Det är lite känsligare med en planet som kanske inte står så högt. Man kan ha otur och inte se särskilt mycket av Jupiter vi högre förstoringar. (nu tycker jag inte att 92X förstoring som ditt 13mm okular ger är så fasligt mycket, men du kan ju haft otur med både dålig seeing och kollimering)
Ta ut teleskopet och kolla mot en ganska starkt lysande stjärna. Jämför med bilder på nätet. Finns massor av bilder hur det skall se ut/kan se ut, vid turbulent luft och inte osv. Kolla innanför och utanför fokus. Utifrån det försök att avgöra kollimeringens status. Finns otaliga guider hur du gör en kollimering dessutom.
Martin
PS Du skrev "gjorde om kollimeringen från början med positionering av sekundärspegel + inriktning av fokuseraren och slutligen primärspegeln." Du gjorde väl positioneringen av fokuseraren först och sen sekundären och sist primären? DS
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Med min begränsade erfarenhet tycker jag 'hornhinne effekten' låter dom dålig kollimering.
Den här laser säger du som gick inom decimetrar ?
Men nu ok och du verkar ha nån form av tublug.
Jag tycker fokuserare, okular och kollimerings uttrustning är AO.
Antar teleskopet håller säkert Kina std och du får vad du betalat för.
Montera en hyffsad fokuserare och köp Glatters laser/tublug och lite hyffsade okular tror jag du förbättrar upp detta.
Om du har 2" eller 1.25" spelar ingen roll, allt det här är rena skämtet i toleranser på marknaden ändå.
Men en Starlight 2" och TV och Glatters grejjer blir det ändå hyffsat ok.
Den här laser säger du som gick inom decimetrar ?
Men nu ok och du verkar ha nån form av tublug.
Jag tycker fokuserare, okular och kollimerings uttrustning är AO.
Antar teleskopet håller säkert Kina std och du får vad du betalat för.
Montera en hyffsad fokuserare och köp Glatters laser/tublug och lite hyffsade okular tror jag du förbättrar upp detta.
Om du har 2" eller 1.25" spelar ingen roll, allt det här är rena skämtet i toleranser på marknaden ändå.
Men en Starlight 2" och TV och Glatters grejjer blir det ändå hyffsat ok.
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Här är något som inte verkar normalt. OK, 4 mm-okularet kan ge problem genom att förstoringen blir för stor med tanke på hur seeingen vanligen är, och det kanske är något enklare med begränsad kvalitet. Vad är det för ett? Men med ett Baader Hyperion 13 mm ska du inte se drastiskt sämre än med 31 mm-okularet. Som nästa steg skulle jag kolla ifall ditt 13 mm-okular kan ha skadats på något sätt. Förmodar att du inte har något annat hyfsat okular någonstans i området mellan 10 och 20 mm, men kan du komma i kontakt med någon annan amatörastronom i närheten av där du bor, så att du kan få låna något sådant och prova?commonswift wrote:---
Jag valde Jupiter som exempel eftersom man även vid halvdålig atmosfär ändå ser några av dess större band. Det gör man utmärkt med 31mm okularet, men inte alls med de båda kortare (13 resp 4mm).
---
Jag har inte själv varit i din situation (kör sällan med särskilt höga förstoringar), men att otillräcklig kollimering skulle innebära att det blir någon slags "skarp gräns" när man går under en viss okularbrännvidd förefaller mig inte vara särskilt troligt.commonswift wrote:---
Skulle en otillräcklig kollimering i viss utsträckning "förlåtas" av 31mm okularet men vara förödande när jag använder de kortare (13mm resp. 4mm)?
---
.
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Jag uppskattar din "självdeklaration" när du påstår något :-)Håkan N wrote:Med min begränsade erfarenhet tycker jag 'hornhinne effekten' låter dom dålig kollimering.
---
"Hornhinneeffekten" uppstår inte alls pga dålig kollimering. Den uppstår pga att teleskopet är ur fokus. Men ifall "hornhinnan" är osymmetrisk (alltså att "pupillen" ligger snett) så är kollimeringen inte optimal. "Pupillen" ska ligga i mitten.
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Gunnar !
Jag är ju långt ifrån en expert på området, men har ändå varit med om kollimera en del dobbar och bla annat ihop med Howie Glatter.
Jag hörde ordet nämnas för första gången 'nu' och det fick en innebörd !
Om det är ett korrekt ord/benämning av det jag beskriver vet jag inte, men jag ska ta 2 exempel.
Första gången jag såg detta fenomen var i Dan Grays 28".
Han hade en ytterst vek montering av en rund sekundär i sk low rider utförande och teleskopet var en ''string type' som måste spännas upp.
Det såg ut som jag sa till ex Bartel att det var som militär kamoflake i mina ögon ( hade jag synfel.. )
-Han sa direkt det var okollimerat.
Dan sa sedan att han inte kollimerat och spännt upp det ordentligt.
Det var kul att låna teleskooet under i princip hela OSP, men det var aldrig bra bild i det och jag ville inte kritisera.
Men vissa objekt som Veil med filter var mycket bra. Hursom oförglömligt läge att låna detta då för mig.
Sedan har jag sett fenomenet av och till och nu senast på Oz i Australien satte vi upp ett Obsession 18" kvällen före och Loch sa kolla om det funkar okollimerat men han manuell justerade det lite grovt, och hur vet ej.
Bilden var inte bra med rejäl 'militär kamoflake' och det var Starlight fokuserare och jag hade ett eget Ethos med P2 i.
Jag tänkte, oh no, dåligt teleskop alt spegel.
Men vi satte i Glatter grejjerna och fixade det ( jag å doktor Dan ) och sen satt jag i mitt nya Nikon 17 och siktade sedan mot den ljusaste punkten i Eta Carinea, och tjong rakt på 'little man' och Dan som la ögat först vid okularet sa ; 'wow' youre going to like this...och det var suverän skärpa.
Glömmer inte det ögenblicket !
Som jag skrivit om högförstoring här på Astronet har det blivit 'blurrigt', men inte 'kamoflage' där nere på Oz.
Det var vad kollimering gjorde.
Mitt sk 'militär kamoflake' beskrivning fick nu ett bättre namn med 'hornhinne effekten'
Rätt eller fel det vet jag inte.
Glatters grejjer är bra kalibrerade och de ligger kring 51.75 mm OD och de funkar och priset är lågt.
Om detta är felet nu i detta fall - vet ej.
Hörde om 'effekten' och tänkte bara på en sak.
Jag kanske har fel, som sagt var, ny inom astron ;-)
Jag är ju långt ifrån en expert på området, men har ändå varit med om kollimera en del dobbar och bla annat ihop med Howie Glatter.
Jag hörde ordet nämnas för första gången 'nu' och det fick en innebörd !
Om det är ett korrekt ord/benämning av det jag beskriver vet jag inte, men jag ska ta 2 exempel.
Första gången jag såg detta fenomen var i Dan Grays 28".
Han hade en ytterst vek montering av en rund sekundär i sk low rider utförande och teleskopet var en ''string type' som måste spännas upp.
Det såg ut som jag sa till ex Bartel att det var som militär kamoflake i mina ögon ( hade jag synfel.. )
-Han sa direkt det var okollimerat.
Dan sa sedan att han inte kollimerat och spännt upp det ordentligt.
Det var kul att låna teleskooet under i princip hela OSP, men det var aldrig bra bild i det och jag ville inte kritisera.
Men vissa objekt som Veil med filter var mycket bra. Hursom oförglömligt läge att låna detta då för mig.
Sedan har jag sett fenomenet av och till och nu senast på Oz i Australien satte vi upp ett Obsession 18" kvällen före och Loch sa kolla om det funkar okollimerat men han manuell justerade det lite grovt, och hur vet ej.
Bilden var inte bra med rejäl 'militär kamoflake' och det var Starlight fokuserare och jag hade ett eget Ethos med P2 i.
Jag tänkte, oh no, dåligt teleskop alt spegel.
Men vi satte i Glatter grejjerna och fixade det ( jag å doktor Dan ) och sen satt jag i mitt nya Nikon 17 och siktade sedan mot den ljusaste punkten i Eta Carinea, och tjong rakt på 'little man' och Dan som la ögat först vid okularet sa ; 'wow' youre going to like this...och det var suverän skärpa.
Glömmer inte det ögenblicket !
Som jag skrivit om högförstoring här på Astronet har det blivit 'blurrigt', men inte 'kamoflage' där nere på Oz.
Det var vad kollimering gjorde.
Mitt sk 'militär kamoflake' beskrivning fick nu ett bättre namn med 'hornhinne effekten'
Rätt eller fel det vet jag inte.
Glatters grejjer är bra kalibrerade och de ligger kring 51.75 mm OD och de funkar och priset är lågt.
Om detta är felet nu i detta fall - vet ej.
Hörde om 'effekten' och tänkte bara på en sak.
Jag kanske har fel, som sagt var, ny inom astron ;-)
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Några kommentarer till inläggen:
>>>"så ser jag nåt som mer påminner om hornhinnans mönster"
Hornhinnan är knappast mönstrad, menar du (m fl) regnbågshinnan (iris) med pupillen?
>>>Men ifall "hornhinnan" är osymmetrisk (alltså att "pupillen" ligger snett) så är kollimeringen inte optimal. "Pupillen" ska ligga i mitten.
Ungefär, men det är inte ett användbart kriterium på bra kollimering (trots vad många tror) - men ev på riktigt dålig.
>>>PS Du skrev "gjorde om kollimeringen från början med positionering av sekundärspegel + inriktning av fokuseraren och slutligen primärspegeln." Du gjorde väl positioneringen av fokuseraren först och sen sekundären och sist primären? DS
Med "vanlig" design torde det enklaste och rakaste vara att utgå från fokuseraren (den ska förstås inte sitta uppenbart snett), sen kolla (o ev flytta, alt rotera) sekundären, sen vinkla den med hjälp av lasern. Sist primären.
Men kanske var det nåt sånt du menade, det går sällan att inrikta fokuseraren. Vinklingen av sekundären är inte våldsamt kritisk, men skulle du få för dig att rikta in primären med hjälp av lasern, kolla och finjustera alltid med Cheshire-n! Laserns returstråle är inte en bra indikator för kollimering
>>>"Eller kan det vara att primärspegeln inte sitter bra?"
Spegeln får aldrig sitta fastklämd! Den ska gå att rucka lite, det ska finnas plats att sätta ett visitkort mellan klämma och glas. Om inte, kan spegeln lätt hamna i spänn rejält med optiska följder. Låter inte osannolikt som förklaring till dina problem.
En annan sak att kolla: sitter spegelns mittmarkering verkligen i centrum? Mät med t ex en plastlinjal. Att optiskt centrum inte ligger i mitten av spegelglaset torde knappast förekomma i praktiken, däremot lär det inte vara ovanligt att klistermarkören ligger lite på måfå. Men någon mm fel torde inte förklara problemen.
>>>"Men när jag vrider runt den i min rigg nu så vandrar punkten mindre än 5mm diam på 6m håll. Är det tillräckligt bra?"
Ja. För visuellt åtminstone, och ett fel här förklarar inte oskärpa centralt i bilden.
Nils Olof (duckar)
>>>"så ser jag nåt som mer påminner om hornhinnans mönster"
Hornhinnan är knappast mönstrad, menar du (m fl) regnbågshinnan (iris) med pupillen?
>>>Men ifall "hornhinnan" är osymmetrisk (alltså att "pupillen" ligger snett) så är kollimeringen inte optimal. "Pupillen" ska ligga i mitten.
Ungefär, men det är inte ett användbart kriterium på bra kollimering (trots vad många tror) - men ev på riktigt dålig.
>>>PS Du skrev "gjorde om kollimeringen från början med positionering av sekundärspegel + inriktning av fokuseraren och slutligen primärspegeln." Du gjorde väl positioneringen av fokuseraren först och sen sekundären och sist primären? DS
Med "vanlig" design torde det enklaste och rakaste vara att utgå från fokuseraren (den ska förstås inte sitta uppenbart snett), sen kolla (o ev flytta, alt rotera) sekundären, sen vinkla den med hjälp av lasern. Sist primären.
Men kanske var det nåt sånt du menade, det går sällan att inrikta fokuseraren. Vinklingen av sekundären är inte våldsamt kritisk, men skulle du få för dig att rikta in primären med hjälp av lasern, kolla och finjustera alltid med Cheshire-n! Laserns returstråle är inte en bra indikator för kollimering
>>>"Eller kan det vara att primärspegeln inte sitter bra?"
Spegeln får aldrig sitta fastklämd! Den ska gå att rucka lite, det ska finnas plats att sätta ett visitkort mellan klämma och glas. Om inte, kan spegeln lätt hamna i spänn rejält med optiska följder. Låter inte osannolikt som förklaring till dina problem.
En annan sak att kolla: sitter spegelns mittmarkering verkligen i centrum? Mät med t ex en plastlinjal. Att optiskt centrum inte ligger i mitten av spegelglaset torde knappast förekomma i praktiken, däremot lär det inte vara ovanligt att klistermarkören ligger lite på måfå. Men någon mm fel torde inte förklara problemen.
>>>"Men när jag vrider runt den i min rigg nu så vandrar punkten mindre än 5mm diam på 6m håll. Är det tillräckligt bra?"
Ja. För visuellt åtminstone, och ett fel här förklarar inte oskärpa centralt i bilden.
Nils Olof (duckar)
-
- Posts: 8
- Joined: 2016-07-01 12:38:53
- spamtest: JA
- Location: Lund
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
@Martin: Du skriver "liknande" teleskop, men inte identiskt? Isåfall är det kanske inte så konstigt att de fungerar lite olika, ett Quattro t.ex. ska väl fungera för foto också. Man kan ju dela på okularet så att man fäster det i 2" istället, men ändras inte brännvidden då? Har inte testat, det ska jag göra.
Glömde nämna att jag gjort en Bahtinovmask som jag använt för att verifiera att skärpan är inställd så bra det är möjligt, hittade en A3 PDF som jag använde som mall och den verkar passa bra.
Så uttryckte jag mig nog oklart angående Jupiter, det är inte som referens för kollimeringen, utan en observation av vad jag får för skärpa på bilden eftersom det går att se detaljer och inte bara en punkt. Jag har provat mot månen också och det är samma sak, med 31mm kan jag se fina detaljer medan skärpan blir sämre med de kortare okularen. Däremot när jag nämnde airydisc och bildens mönster så hade jag riktat teleskopet mot en stjärna.
Jag ska absolut göra som du säger och kolla igen mot en stjärna, dessutom undersöka om det går att fotografera av vad jag ser! När det gäller kollimeringen har jag inte läst otaliga guider, men väl 4-5 st. Därmed inte sagt att jag begripit dem korrekt... Kansk dags att försöka leta åt en skåneastronom och be om en hands-on lektion.
Ja, jag gör kollimeringarna i den ordning du skriver. Men fokuseraren riktade jag bara första gången och den behövde inte justeras mycket, sedan har jag inte rört den men den ser ut att sitta bra när jag kontrollerat vid senare tillfällen.
@Håkan: Du kan nog ha rätt angående bristande kollimering. Jag får nog se ifall jag kan komma i kontakt med nån skåneastronom som kan ge mig en hands-on lektion i hur man egentligen gör. Förvisso ett kinesiskt teleskop men jag tror nog att det ska prestera bättre än vad jag får det att göra nu. Däremot så lämnar laserkollimatorn jag har en hel del att önska när det gäller kvalitet, den får väl bytas på sikt.
@Gunnar: Tack för att du förstår huvudproblemet; man ska inte se färre detaljer med 13mm (eller 4mm) än med 31mm. Jag inser att man inte heller nödvändigtvis ser mer detaljer med ett kortare okular om atmosfärsförhållandena inte är bra. 4mm okularet är ett "Sky-watcher Nirvana UWA-82", se t.ex. http://astro.astrosweden.se/sv/articles ... -82-okular" onclick="window.open(this.href);return false; och borde vara hyfsat vad jag förstått.
Jag tänkte också precis som du att 13mm okularet kanske är skadat, men det verkar prestera alldeles utmärkt i en Sky-watcher 80ED refraktor som jag observerat i samtidigt (se tidigare post ovan). Jag har inga fler okular att prova med, förutom det som sitter i fågeltubkikaren men det har en annorlunda infästning.
@Nils-Olof: Angående "hornhinneeffekten", så är det givetvis regnbågshinnan jag menar, har alltid blandat ihop hinnorna - tack!
Så som jag minns det så såg bilden inte asymmetrisk ut men jag kunde inte få något annat än en bild av varierande diameter, beroende på vilket läge fokuseringstuben är i. När jag långsamt vred fokus från - till + så krympte "regnbågshinnan" till en bild där den var relativt liten och sedan växte den igen. Jag antar att det var optimalt fokus (eller snarare minst dålig fokus..) jag passerade när bilden hade minst diameter. Testet med Bahtinovmask visade också på att detta fokusläge med minsta bilddiameter var "bästa" fokus, med symmetriska diffraktionsstrålar. Jag antar att ifall allt är bra så skulle man i denna punkt borde se stjärnan som en punkt, med diffraktionsringar runtom, men det gör jag alltså inte. Jag får ut och titta igen så att jag minns rätt och anteckna eller fota.
Kollimeringen gör jag i den ordning du skriver, men jag ska kolla positionen på mittmärket. Om det sitter >1mm fel, ska jag ta loss och justera? Det har ett ganska litet hål i mitten så man får vara väldigt noggrann med sekundärjustering så att laserstrålen reflekteras alls. Jag läste i en av guiderna att laser inte ger perfekt resultat så därför skaffade jag en sats med "konventionella" verktyg (se originalposten ovan). Men jag vet som sagt inte ifall jag använder dem rätt...
När jag klädde tuben med svartpapper så hade jag lös primärspegelcellen, nog tyckte jag att spegeln såg rätt väl fastspänd ut. Kanske för bra? Det sitter 6st (tror jag) klämmor på den reflekterande sidan och baktill ser den ut att ligga mot aluminiumgodset, men jag antar att det ligger nåt tunt emellan som fördelar vikten. Med tanke på att teleskopet är begat m okänd historia ska jag nog ta isär det och se hur det ser ut och göra visitkortstestet.
Tack alla för hjälpen!
Glömde nämna att jag gjort en Bahtinovmask som jag använt för att verifiera att skärpan är inställd så bra det är möjligt, hittade en A3 PDF som jag använde som mall och den verkar passa bra.
Så uttryckte jag mig nog oklart angående Jupiter, det är inte som referens för kollimeringen, utan en observation av vad jag får för skärpa på bilden eftersom det går att se detaljer och inte bara en punkt. Jag har provat mot månen också och det är samma sak, med 31mm kan jag se fina detaljer medan skärpan blir sämre med de kortare okularen. Däremot när jag nämnde airydisc och bildens mönster så hade jag riktat teleskopet mot en stjärna.
Jag ska absolut göra som du säger och kolla igen mot en stjärna, dessutom undersöka om det går att fotografera av vad jag ser! När det gäller kollimeringen har jag inte läst otaliga guider, men väl 4-5 st. Därmed inte sagt att jag begripit dem korrekt... Kansk dags att försöka leta åt en skåneastronom och be om en hands-on lektion.
Ja, jag gör kollimeringarna i den ordning du skriver. Men fokuseraren riktade jag bara första gången och den behövde inte justeras mycket, sedan har jag inte rört den men den ser ut att sitta bra när jag kontrollerat vid senare tillfällen.
@Håkan: Du kan nog ha rätt angående bristande kollimering. Jag får nog se ifall jag kan komma i kontakt med nån skåneastronom som kan ge mig en hands-on lektion i hur man egentligen gör. Förvisso ett kinesiskt teleskop men jag tror nog att det ska prestera bättre än vad jag får det att göra nu. Däremot så lämnar laserkollimatorn jag har en hel del att önska när det gäller kvalitet, den får väl bytas på sikt.
@Gunnar: Tack för att du förstår huvudproblemet; man ska inte se färre detaljer med 13mm (eller 4mm) än med 31mm. Jag inser att man inte heller nödvändigtvis ser mer detaljer med ett kortare okular om atmosfärsförhållandena inte är bra. 4mm okularet är ett "Sky-watcher Nirvana UWA-82", se t.ex. http://astro.astrosweden.se/sv/articles ... -82-okular" onclick="window.open(this.href);return false; och borde vara hyfsat vad jag förstått.
Jag tänkte också precis som du att 13mm okularet kanske är skadat, men det verkar prestera alldeles utmärkt i en Sky-watcher 80ED refraktor som jag observerat i samtidigt (se tidigare post ovan). Jag har inga fler okular att prova med, förutom det som sitter i fågeltubkikaren men det har en annorlunda infästning.
@Nils-Olof: Angående "hornhinneeffekten", så är det givetvis regnbågshinnan jag menar, har alltid blandat ihop hinnorna - tack!
Så som jag minns det så såg bilden inte asymmetrisk ut men jag kunde inte få något annat än en bild av varierande diameter, beroende på vilket läge fokuseringstuben är i. När jag långsamt vred fokus från - till + så krympte "regnbågshinnan" till en bild där den var relativt liten och sedan växte den igen. Jag antar att det var optimalt fokus (eller snarare minst dålig fokus..) jag passerade när bilden hade minst diameter. Testet med Bahtinovmask visade också på att detta fokusläge med minsta bilddiameter var "bästa" fokus, med symmetriska diffraktionsstrålar. Jag antar att ifall allt är bra så skulle man i denna punkt borde se stjärnan som en punkt, med diffraktionsringar runtom, men det gör jag alltså inte. Jag får ut och titta igen så att jag minns rätt och anteckna eller fota.
Kollimeringen gör jag i den ordning du skriver, men jag ska kolla positionen på mittmärket. Om det sitter >1mm fel, ska jag ta loss och justera? Det har ett ganska litet hål i mitten så man får vara väldigt noggrann med sekundärjustering så att laserstrålen reflekteras alls. Jag läste i en av guiderna att laser inte ger perfekt resultat så därför skaffade jag en sats med "konventionella" verktyg (se originalposten ovan). Men jag vet som sagt inte ifall jag använder dem rätt...
När jag klädde tuben med svartpapper så hade jag lös primärspegelcellen, nog tyckte jag att spegeln såg rätt väl fastspänd ut. Kanske för bra? Det sitter 6st (tror jag) klämmor på den reflekterande sidan och baktill ser den ut att ligga mot aluminiumgodset, men jag antar att det ligger nåt tunt emellan som fördelar vikten. Med tanke på att teleskopet är begat m okänd historia ska jag nog ta isär det och se hur det ser ut och göra visitkortstestet.
Tack alla för hjälpen!
Mindre erfarenhet än prylar... ![glad :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
![glad :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Jag tror våra teleskop är ganska lika eftersom diameter och brännvidd är samma. Jag skrev liknande för jag minns inte riktigt vad det heter. Mitt är förmodligen äldre än ditt och har en ljusblå färg. Som detta: viewtopic.php?t=10831
Sen har jag bytt ut fokuseraren, dock bara till en annan Skywatcher fokuserare. Den som är standard om man köper ett nytt teleskop idag.
Vad gäller ditt 13mm okular behöver du bara stoppa det i en 2'' fokuserare och köra. Du behöver ej plocka isär okularet. Men det går givetvis lika bra med 1.25'' adaptern.
Skåne astronomer tror jag det finns gott om....
Martin
Sen har jag bytt ut fokuseraren, dock bara till en annan Skywatcher fokuserare. Den som är standard om man köper ett nytt teleskop idag.
Vad gäller ditt 13mm okular behöver du bara stoppa det i en 2'' fokuserare och köra. Du behöver ej plocka isär okularet. Men det går givetvis lika bra med 1.25'' adaptern.
Skåne astronomer tror jag det finns gott om....
![Bra! :good:](./images/smilies/icon_thumbup.gif)
Martin
-
- Posts: 8
- Joined: 2016-07-01 12:38:53
- spamtest: JA
- Location: Lund
Problem löst: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Nu har problemet med försämrad skärpa vid kortare okularbrännvidder löst sig. Jag hade förmånen att få besöka Newtonoptikens nestor Nils-Olof för en grundkontroll av mitt newtonteleskop och tillika en genomgång av kollimeringskonsten. Ett mycket lärorikt och intressant besök där vi plockade isär teleskopet och gick igenom olika möjliga orsaker till mitt misshag gällande prestanda. Det var fascinerande att se Nils-Olofs olika egentillverkade instrument och verktyg för att justera och kontrollera kollimering och andra optiska egenskaper hos ett teleskop!
I mitt fall (se tråden ovan) så gick det att förfina kollimeringen något ytterligare utöver vad jag åstadkommit, men huvudproblemet torde ändå ha varit infästningen av primärspegeln. Denna satt ordentlig hårt fastbultad i spegelcellen och var sannolikt i viss mån deformerad. Vi tog helt sonika bort 3 av de 6 punkter som hindrar spelen från att falla framåt när man roterar tuben och de kvarvarande 3 punkterna lossade vi trycket på ganska avsevärt. En annan ofullkomlighet var att spegelcellen inte låg fritt i justeringsmån utan hamnat längst bak i tuben, vilket kan ha gjort det svårare att få bra kraftfördelning på spegeln vid justering av primärspegelcellen. För att inte skruvarna ska lossna i framtiden sitter de nu betydligt mindre åtdragna men säkrade med gänglåsning.
Stort tack till paret Carlin för er gästfrihet och ett mycket inspirerande möte med många nya lärdomar för min del angående teleskopoptik! Om Nils-Olof har någon korrigering eller något förtydligande till denna återrapportering så återkoppla gärna till detta inlägg. Och tack till övriga respondenter med utmärka förslag och insikter. Med mina erfarenheter från Nils-Olofs förevisningar och Håkans tips (se ovan) så inser jag att man kan nå mycket långt med djup kunskap och relativt enkla verktyg, men ska man kunna göra en mycket exakta justeringar kan det vara värt att spara ihop till lite finare instrument än den väldigt lågkvalitativa laserkollimator jag har nu.
Jag kan i alla fall nu avnjuta hittills (av mig) osedda fina vyer av Jupiter med samtliga okular jag f.n. har att välja på (så bra som förhållandena erbjuder) och är jätteglad! Barnen säger "Åååhhh!".... :-) när de tittar, vilket nog är en god kontroll!
Johan
I mitt fall (se tråden ovan) så gick det att förfina kollimeringen något ytterligare utöver vad jag åstadkommit, men huvudproblemet torde ändå ha varit infästningen av primärspegeln. Denna satt ordentlig hårt fastbultad i spegelcellen och var sannolikt i viss mån deformerad. Vi tog helt sonika bort 3 av de 6 punkter som hindrar spelen från att falla framåt när man roterar tuben och de kvarvarande 3 punkterna lossade vi trycket på ganska avsevärt. En annan ofullkomlighet var att spegelcellen inte låg fritt i justeringsmån utan hamnat längst bak i tuben, vilket kan ha gjort det svårare att få bra kraftfördelning på spegeln vid justering av primärspegelcellen. För att inte skruvarna ska lossna i framtiden sitter de nu betydligt mindre åtdragna men säkrade med gänglåsning.
Stort tack till paret Carlin för er gästfrihet och ett mycket inspirerande möte med många nya lärdomar för min del angående teleskopoptik! Om Nils-Olof har någon korrigering eller något förtydligande till denna återrapportering så återkoppla gärna till detta inlägg. Och tack till övriga respondenter med utmärka förslag och insikter. Med mina erfarenheter från Nils-Olofs förevisningar och Håkans tips (se ovan) så inser jag att man kan nå mycket långt med djup kunskap och relativt enkla verktyg, men ska man kunna göra en mycket exakta justeringar kan det vara värt att spara ihop till lite finare instrument än den väldigt lågkvalitativa laserkollimator jag har nu.
Jag kan i alla fall nu avnjuta hittills (av mig) osedda fina vyer av Jupiter med samtliga okular jag f.n. har att välja på (så bra som förhållandena erbjuder) och är jätteglad! Barnen säger "Åååhhh!".... :-) när de tittar, vilket nog är en god kontroll!
Johan
Mindre erfarenhet än prylar... ![glad :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
![glad :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Re: Dålig fokus vid högre förstoring med ett Newton
Jag hade väl misstankar åt två håll: att primärspegeln satt för hårt inspänd i sin cell (det behövs inte mycket - glas kan verka styvt men här handlar det om nanometer - åtminstone tiotals). Och förstås det som jag brukar varna för: Skruva lite på ena paret (push-pull eller knuffodrag-skruvar) och sen lite på nästa och lite till på den tredje osv - tills man skruvat en i botten och sen går det förstås inte att fortsätta. En snabbkoll visade att kollimeringen av sekundär/fokuseraxel var tillräckligt bra, men primären låg nån cm "fel" vilket förstås är rent för mycket. Men vi lossade spegelcellen, mycket riktigt var dragskruvarna i botten (åtminstone en) så vi lossade dem så de gick fritt ett par mm (och följde med knuffskruvarna).
Sen sex klämmor mot spegeln - rejält spända vilket de givetvis inte alls får vara. Lossade dem rejält så att spegeln kunde skramla lite i cellen. (inte en långsiktig lösning - möjligen kan man sätta en låsskruv mellan gummiblock o spegelcell för att låsa - lite glapp ska finnas.) I sidled obetydligt men dock lite glapp, OK tror jag.
Efter detta med spegeln tillbaks: Sekundären verkade centrerad i siktrör, men den är möjligen lite väl liten för att ge full belysning över nån nämnvärd del av synfältet - men detta har inte med Johans huvudproblem att göra.
Så satte vi dit spegel och cell och kollimerade primären med min TuBlug+laser, och Johans Cheshire (och min Krupa). Vi gick efter de senare. Sen försökte vi hitta Jupiter - det fanns en del moln men Johan har yngre ögon och hittade ändå. Men uppenbart syntes molnbanden lika bra nu som i min Dob med samma typ av spegel. Inklusive med 4 mm okular - och molnen drev iväg efter hand.
Så jag tror på 2 förklaringar: kollimeringsskruvar dragna i botten med rejält dålig kollimering av primären, och alldeles för hårt nedspända spegelklämmor.
Nu har hag en del av Howie Gltters grejer, men man kan komma långt med Johans siktrör + Cheshire (autokollimatorn tror jag (personligen) är mycket mer besvär än vad det är värt)
Men vad barnen ska säga när det snart är dags för Saturnus (om än lågt i sin bana) återstår att höra!
Nils Olof
Sen sex klämmor mot spegeln - rejält spända vilket de givetvis inte alls får vara. Lossade dem rejält så att spegeln kunde skramla lite i cellen. (inte en långsiktig lösning - möjligen kan man sätta en låsskruv mellan gummiblock o spegelcell för att låsa - lite glapp ska finnas.) I sidled obetydligt men dock lite glapp, OK tror jag.
Efter detta med spegeln tillbaks: Sekundären verkade centrerad i siktrör, men den är möjligen lite väl liten för att ge full belysning över nån nämnvärd del av synfältet - men detta har inte med Johans huvudproblem att göra.
Så satte vi dit spegel och cell och kollimerade primären med min TuBlug+laser, och Johans Cheshire (och min Krupa). Vi gick efter de senare. Sen försökte vi hitta Jupiter - det fanns en del moln men Johan har yngre ögon och hittade ändå. Men uppenbart syntes molnbanden lika bra nu som i min Dob med samma typ av spegel. Inklusive med 4 mm okular - och molnen drev iväg efter hand.
Så jag tror på 2 förklaringar: kollimeringsskruvar dragna i botten med rejält dålig kollimering av primären, och alldeles för hårt nedspända spegelklämmor.
Nu har hag en del av Howie Gltters grejer, men man kan komma långt med Johans siktrör + Cheshire (autokollimatorn tror jag (personligen) är mycket mer besvär än vad det är värt)
Men vad barnen ska säga när det snart är dags för Saturnus (om än lågt i sin bana) återstår att höra!
Nils Olof